Released on www.Danishbits.org
20 MELDES DRÆBT I KAMP, YDERLIGERE 5 SAVNEDE.
ÆRESMEDALJE WILLIAM H PITSENBARGER
USA'S TAB STIGER
USA LIDER STORE TAB
POSTUM ÆRESMEDALJE ANBEFALES TIL WILLIAM H PITSENBARGER
WILLIAM H PITSENBARGER NÆGTES ÆRESMEDALJE
HEMMELIGSTEMPLET
103,6 WPTZ nyhedsradio med trafik, sport og vejr hvert 10. minut.
Der er køer på Constitution...
- Hej. Doktor Landon, tak. - Den her snyder!
Det er Tara Huffman. Jeg skal tage fostervandsprøve, men vi sidder i kø.
Undskyld, kan du vente lidt? Celia, jeg taler på den anden linje.
- Vent, er det Celia? - Okay, skynd dig.
Hej, hvad så? Hvad? Hvorfor?
Jeg ringer til dig. Vi ses, okay?
- Den skide Peters har sagt op. - Du bander.
- Hvad er det sket? Hvorfor? - Jeg ved det ikke.
- Tag metroen to gader herfra. - Er du sikker?
- Ja, det er i orden. - Undskyld. Og tak.
Okay, mester. Pas godt på mor.
- Hej. Held og lykke. Jeg ringer senere. - Det ordner sig.
- Jeg ringede med det samme. - Du skal tage kuglerne for mig.
Jeg anede jo ikke, at chefen ville sige op.
- Begrundede har det? - Ja, han vil se mere til familien.
- Var Stanton der? - Han havde basser med.
Den, du skal møde kl. 11, er tidlig. Master Sergeant Thomas Tulley.
Jeg har aldrig hørt om ham. Udsæt det.
- Du missede gennemgangen. - Jeg var heldig ikke at ryge med.
Havde du været her til tiden, kunne du have været med.
Jeg var her, du var ikke. Jeg har en basse til dig. Med krymmel.
- Min kone skulle have en fostervandsprøve. - Ja, man må prioritere.
- Hvor går du? Kone, barn og hamster... - Ørkenrotte. Nu er den endelig død.
- Livet bliver bedre, hvis man er tålmodig. - Det var et chok, men nu går det bedre.
- Hvad er der? - Jeg bliver en arbejdsløs statslig jurist.
Stop nu, du er en superstjerne. Du finder noget.
I et valgår? Tiger klarede ikke det put, og jeg kan heller ikke.
Din politiske darwinisme er instinktiv.
- Tak. - Selv tak.
- Husker du medaljerapporten, du fik? - Muligvis, vagt.
En opgradering til Æresmedaljen. Du skal have et møde om det. Nu.
- Med hvem? - Tulley, pensioneret faldskærmsjæger.
- Dit 11-møde. - Han var ven med ham.
- Hvem? - Ham, der skulle have en Æresmedalje.
- Hvorfor kommer han ikke selv? - Det er posthumt.
Du må hellere læse det her. Værsgo.
- For pokker... - Jeg har mindet dig om det siden juli.
Det var en af krigens blodigste dage. Pits reddede liv.
- Han fik jo Air Force Cross. - Det blev nedgraderet til det.
- Vi søgte om en Æresmedalje. - Sergeant, det her ved De nok allerede.
Det er usædvanligt, at udmærkelser bliver opgraderet. Det kræver ny information.
- Den nye information var Deres job. - Det er 30 år siden.
- Har De en bestemt dagsorden? - Forsinket retfærdighed er en afvisning.
- Det er min forbandede dagsorden. - Flyvevåbenchefen sagde op i dag.
Om tre måneder er hele personalet udskiftet, også jeg.
Det her vil tage flere år.
Vi følger op på det i næste uge.
- Flyvevåbenchef Peters? - Ja.
Thomas Tulley, flyvevåbenets faldskærmsjægere. Pensioneret.
Forsvarskontraktmyndigheden søger en regionchef.
For det ville jo ikke være et trin nedad.
- Nå, men nu må du klare dig selv. - Vær ikke sådan.
Skemaet ligger på computeren, ministeren søger dig, og din kone har ringet.
- Hvorfor? - Det sagde hun ikke.
- Nej, Peters. - Du skal ind til ham om fem minutter.
Tillykke med stillingen, Carl. Der gror ikke mos under dine fødder.
Sid ned.
MS Thomas Tulley mener ikke, at vi giver Æresmedaljesagen opmærksomhed.
- Det er en misforståelse. - Det sagde jeg også.
Operation Abilene var et af krigens blodigste slag.
Vietnamkrigen.
Et helt kompagni kunne være udslettet hvis det ikke var for den faldskærmsjæger.
- Pitsenbarger er en legende blandt dem. - Det forstår jeg.
Carl laver en rejseplan til dig. Du indsamler personligt kampvidneudsagn.
- Forbered en fuld udredning. - Vi skal jo præsentere budgettet.
- Det klarer Carl. - Jeg har arbejdet på det hele året.
Og nu arbejder du med det her.
Æresmedaljen er den højeste militære hædersudmærkelse, der findes.
Patton ville bytte sin stilling for den, Eisenhower Det Hvide Hus.
Hvorfor skulle firestjernede generaler og præsidenter sige sådan?
- Jeg ved det faktisk ikke. - Det er et rigtig godt udgangspunkt.
Fyret fra budgettet på grund af en dum soldat.
Han er fra flyvevåbenet. Det skyldes, at du gjorde Peters flov.
Jeg har aldrig lavet en medaljerapport. Hvilket job fik du?
Juridisk chef for Madison Holt, men det angår ikke dig.
- Chefen for de væbnede styrker? - Er der flere? Skal jeg stave det?
Saml krigshistorier i nogle dage. Bed Celia ansøge om mere tid.
Vi ser ud, som om vi er engagerede, det havner i din afløsers skød -
- inden budgetudvalget kommer i gang. Så enkelt er det.
Det er kun en dag, skat.
Ned!
Kontakt, Viet Cong! Vi har sårede og bliver beskudt!
Pedro er på vej, to minutter væk.
- Modtaget, Charlie 6. Vi er på vej. - Det er Charlie 6.
De har granatkastere og automatvåben. De lå i baghold!
Tulley, det ser ikke godt ud dernede!
De ved ikke, hvordan man laster kurvene.
For fanden, det er deres sygepasser.
- Nogen må ned og hjælpe dem. - Nej, det er for vildt, Pits.
De kan ikke vente, de har mistet deres sygepasser.
Send mig ned, så går det hurtigere.
Når vi har deres sårede, kommer du op igen.
Pas nu skide meget på.
Send mig ned!
Det lyder som en selvmordsmission.
Der er intet håb i selvmord.
Det, Pitsenbarger gjorde, var tapperhed.
- Det var utroligt at se fra min plads. - Hvorfor fik han ikke medaljen i 1966?
- Hvad er din mening? - Hvis den talte, var det her overstået.
Laver du noget, sergent?
Har du et job eller en hobby, eller laver du det her på fuld tid?
Jeg er palliativ sygeplejerske.
Jeg arbejder med døende og deres familier -
- for at klargøre mål i livets slutfase, håndtere symptomer og psykosocial...
Åndelig støtte.
Reder du din egen seng?
- Hvad? - Det er et enkelt spørgsmål.
- Det gør min kone. - Det må være surt at være hende.
Har du en pointe?
Vi har gjort det her før.
Du er kun NSF.
Sergeant...
Dit lille yndlingsprojekt har ligget i koma i tre årtier.
Jeg vinder intet ved det, men jeg er her alligevel.
Hvad vil du?
Undskyld, at De måtte vente.
Jeg tager flere lure end før.
- Hr. Pitsenbarger. - Det er ikke alderen, der er problemet...
...det er snarere at holde sig vågen længe nok til at nyde den.
Tak.
- Nå, De er altså den nye? - Den nye?
Vil De høre sandheden om Abilene, skal De tale med soldaterne i mudderet.
- Og hvem er det? - De er vel fra Forsvarsministeriet?
Hærens soldater. Kompagni Charlie, 16. infanteri, 1. infanteri.
Ifølge dem var det ikke Bills kamp. Bill var i flyvevåbenet.
Charlie-kompagniet havde 80 % døde, 34 dræbt i kamp, på samme dag.
Bill deltog selvfølgelig, men han var ikke en af dem.
Det må vi respektere.
Billy Takoda bor i Sterling County -
- omkring en times kørsel herfra.
Gennem årene har konerne sporet de fleste af mændene. Begynd med dem.
Denne Billy, er han...
- Vil han tale med mig? Er han okay? - I skal nok komme godt overens.
Hallo?
Hvad fanden råber du for?
For pokker...!
Billy Takoda, De er svær at finde.
Vær forsigtige dernede. Jeremy, hold dig fra vandet.
Hvem er du? Og hvad laver du her?
Jeg sympatiserer med Dem og er her for at hjælpe.
Ville du hjælpe, så havde du taget et våben og gået ind i legen.
Erkend, at du er delagtig i alle bomber og kugler, der er affyret siden din fødsel.
At du har blod på hænderne.
Anden chance. Hvad vil du her?
Det er mit arbejde. Jeg har intet valg.
Se, det er fremskridt. Sårbarhed og kommunikation. Ærlighed giver tillid.
Det er den eneste valuta, vi har tilbage her i verden.
- Stoler De på mig nu? - Nej.
Må jeg...
Sergeant, jeg er her for at høre Deres side af historien.
Jeg taler, og du lytter.
Vietnam var ikke min første tango.
Jeg var en hærdet veteran, en soldat af naturen.
Jeg elskede det. Intet fik mig til at føle mig mere levende.
Men jeg havde aldrig set noget som Abilene.
Mistet så mange mænd.
Sygepasser!
Hvordan gik det, Kepper?
Kontakt med Viet Cong! Jeg er ramt! Vi er sårede og bliver beskudt!
De har granatkastere og automatvåben!
Det er et baghold!
Hvordan kom Pitsenbarger ind i billedet?
Vi manglede sygepasser og landingsplads, så de tilkaldte flyvevåbenets helikoptere.
Pedros, det er Charlie 6. Vi er på skideren hernede.
- Mange sårede, vi har brug for jer. - Kontakt, klokken 1.
Underret os, når I ser os, kom.
Modtaget, vi ser jeres røg.
Pits kom ned, reddede liv og sendte sårede op.
Han døde, mens han kæmpede sammen med mænd, han ikke kendte.
Ned, flyver! Ned!
Stop! Tag det roligt! Ikke andet end fyren i kurven!
Okay. Du holder i dem her.
- Stille og roligt. - En, to, tre.
Hold ud, makker. Gør noget for mig.
Hold trykket her hele vejen op. Hold trykket, så kommer du hjem.
Okay. Okay, hiv ham op!
- Okay, hold ud! - Besvar ilden!
- Hvordan klarer vi os, løjtnant? - Vi bliver beskudt fra alle sider.
Vi har mindst to døde og otte sårede.
- Jeg skal bruge to af dine folk. - Du bestemmer, flyver.
Tulley mente, at Æresmedaljen var Deres idé.
Jeg udfyldte i papirerne og sendte dem til flyvevåbenet, det var det hele.
- Men han fik aldrig medaljen. - Nej, ikke den store.
Hvorfor ikke?
Der var krig. Pits var ikke den eneste.
Jeg må have skrevet over et dusin breve til forældre og kærester.
Efter det kan man kun forsøge at gøre det godt igen og glemme.
- Hvordan gør man det? - Som sagt, kom ind i kampen.
Tog De tilbage til Vietnam?
Jeg og verden forstod ikke hinanden længere, så hvor skulle jeg tage hen?
Da jeg var blevet rask, ringede en gammel gymnasiekammerat og ville drikke en øl.
Vi sidder ved baren, og han snakker om piger og alle vores narrestreger.
Jo mere han snakkede, desto mere indså jeg, at intet fængede.
Så siger han: "Fik du purpurhjertet? Hvad skete der, blev du skudt?"
Så blev der helt stille.
Alle de fulde idioter stirrer på mig.
Jeg hører kun skrigene i junglen den dag -
- og artilleriet, som hvinede gennem luften. Jeg blev rasende.
Så jeg trak blusen op bare for at lukke munden på ham.
Han ser akavet ud. Så begynder han at smågrine og siger:
"Hvad gjorde du, flygtede du?"
Ved du hvad? Det gjorde jeg måske.
Det har jeg måske gjort lige siden.
Jeg var en flygtning i mit eget land, og det gjorde meget mere ondt end kulerne.
Gør det stadig ondt, farfar?
Kun på indersiden, stump.
Nu skal vi spise, unger! Jeg tror, at maden er færdig.
- De skal vidne officielt. - Mere officielt bliver det ikke.
Hej!
- Donna Burr? Hej. - Han står ikke op før otte.
Nej... Undskyld. Scott Huffman fra Forsvarsministeriet.
- Arbejder han om natten? - Jimmy lider af posttraumatisk stress.
Han har OCD, hallucinerer og lider af 50 andre krigsrelaterede symptomer.
Han sover om dagen, fordi natten skræmmer livet af ham.
- Kender du ingen Vietnamveteraner? - Nej, det er helt nyt for mig.
- Hvordan mødtes I? - Hvad jeg ser i en psykotisk mand?
- Slet ikke, frue. Jeg... - Jeg var hans sygeplejerske på hospitalet.
Man lærer meget af at omgås med dem. Hvad de gjorde, og hvad det kostede.
Hver dag finder han modet til ikke at stoppe et våben i munden.
Han fortjener lidt medfølelse, og tro mig, jeg får meget mere, end jeg giver.
Så hvis han vil sove om dagen, er det i orden med mig.
Jeg har mødt Frank Pitsenbarger, og...
Han sagde, at De har en liste over alle mændene fra Charlie-kompagniet.
- Er det alt, hvad du vil have? - Nej, jeg...
- Jeg vil også gerne tale med Deres mand. - Jeg håber, du er seriøs.
Jimmy er sejere end en billig steak og kan lugte en rotte på lang afstand.
Jeg har ingen position eller mening, så jeg...
Her er listen. Vil du tale med Jimmy, må du vente. Jeg lover ikke noget.
Tak.
Hallo! At sove på sin post havde fået en skudt i min enhed.
Forstår De det, sir?
Folk her tror, at jeg er en skide vampyr. De kan have ret.
Jeg har ikke sovet i mørke i 32 år. Forstår De det, sir?
Ved De, hvad det der er?
Ja.
- Nej, det gør jeg ikke. - Nej. Det store røde 1-tal.
1. infanteri. De sejeste soldater, der nogensinde har snøret et par støvler.
Er den ladt?
Ved De, hvad man kalder et uladt våben? En skide pind, sir!
Ved du hvad, Jimmy? Må jeg sige Jimmy?
Jeg er civilist, så du behøver ikke sige sir.
Den eneste grund til, at jeg taler i stedet for at skyde, er Tulley.
- Det handler vel om Pits' medalje? - Ja, netop.
Jeg vil skide på dig. Jeg vil skide på alt. Jeg vil bare være i fred!
Er du med? Alle har taget røven på mig! Ingen ved, hvad der skete med mig der!
Ingen forstår det!
Forstår du det, sir?
Du, jeg er ikke kommet for at blive skudt eller gøre dig vred.
Jeg er her, fordi Tulley sagde, at dit udsagn var vigtigt. Og Pitsenbarger.
Jeg var den ældste NSF, de havde set.
Tyskland, Guam...
Og Okinawa.
På ti år havde jeg aldrig affyret et eneste skud. Forstår du det, sir?
- Hvad betyder NSF? - En Ny Skide Fyr.
Lavere på skalaen en end slanges babser. NSF'ere fik folk dræbt.
I alle de år havde jeg ventet. I påsken 1966 var jeg i skide Vietnam.
Jeg havde meldt mig. I en alder af 33 år var jeg parat til at dræbe noget.
Ray, du har vel ikke langt tilbage?
Om 32 dage svømmer jeg i øl, hvis du ikke får mig dræbt.
- Hvornår stegte du din første gule? - Stop nu. Hvad er dit problem?
Forsøger I at tage livet af hinanden? Hold dig væk fra ham.
Du ved bedre, Ray. Hold øjnene åbne.
Ned, ned, ned!
- Hvad har vi? - Der var tre. Jeg fik en.
Jeg fik en.
Kors i røven.
- Godt skudt. - Charlie 6 fra Charlie 3.
Charlie 6 her. Det var bare en NSF, der mistede sin uskyld.
- Modtaget. Ellers noget? - Nej.
Modtaget. Skift slut fra Charlie 3.
Kep, kig efter information. Og så lægger du et par granater under ham.
Vil de hente ham, så opdager vi det.
Velkommen til Vietnam, Jimmy. Kom, jeg har dig.
Jeg havde aldrig set nogen dø før.
Den lille ting sugede al kampglød ud af mig. Forstår du det, sir?
Jeg havde det meget dårligt over det i præcis 12 timer.
Og så havde jeg det ikke dårligt over noget som helst.
- Det her skal vel nederst i bunken? - Vi er nederst i bunken.
En Ray Mott har bekræftet.
Dagens post-traumatiske eksorcisme. Jeg håber, han er ubevæbnet.
- Gennemgå kravene til en undersøgelse. - Nye vidneudsagn.
- Meldt død af Forsvarsministeriet. - Ja, han er jo død.
- Og ledelsesgodkendelse. - Bingo, hvor er den?
En Kepper skrev rapporten og sendte den opad i systemet.
Den skal være blevet godkendt i Bien Hoa, Saigon og her i Pentagon.
- Det er praksis. - Hvor er den så?
Meget forsvinder på 32 år. Det er bureaukrati.
Finder jeg ikke ledelsesgodkendelsen, så er sagen død. Jeg er ude.
- Hvorfor ikke spørge Kepper? - Han bor i Vietnam, 11 tidszoner væk.
Der er noget, der kaldes "telefon".
Han er som general Kurtz. Han ryger græs under Bodhitræet.
Det skal jeg ikke have noget af. Er det budgetforslaget?
Okay, jeg ringer, når jeg er på vej.
Jeg tager herud og skyder et par æsker, ser målene og samler hylstre op.
Så kan jeg være sød ved børnene.
- Besøgte du ikke Jimmy Burr? - Jo. Han dræber for at slappe af.
Blomsterkassen, 75 meter.
Han har en kugle i hovedet. Han lå på militærhospital og var på piller i 20 år.
Gud ved hvorfor.
Det er noget gylle.
At nogen skal dø, så man kan skyde meloner eller dræbe kaniner i måneskin.
- Våbenet er kontrolleret, Gene. - Våbenet er kontrolleret.
- Dit rygte er hurtigere end dig. - Jimmy er ikke nogen fan.
Hvis han skal have medaljen, så skal I vidne.
Det var en dag for flere årtier siden.
Pitsenbarger kastede sig frivilligt ud i lortet. Hvordan forklarer man det?
Pligt, engagement, kald. Vælg selv.
Jeg bad ham forsvinde, men det ville han ikke.
Hans leder beordrede ham, da helikopteren blev beskudt.
Han vinkede dem væk. Han reddede sikkert også dem.
Han var fra flyvevåbenet. Han havde intet at gøre der. Vi havde heller ikke.
Vi havde allerede patruljeret i to uger, men da vi mødte nordvietnameserne -
- måtte vi gøre vores pligt.
- Hvilken pligt? - Vi var madding, broder. Levende agn.
Ned!
Vi lokkede dem dertil. Alpha og Bravo flankerede, og vi knuste dem.
Vi slog dem ud med alle midler. Søg og udslet. Mærker på pistolen.
Dødsstatistik, det var det rene vås.
Det var sådan, Westmoreland, McNamara ogJohnson skaffede flere penge.
Slå myretuen ud, dræb en masse gule. Dagen efter var nordvietnameserne tilbage.
- Hvad sker der? - Flere gule, sir! Det vrimler med dem!
De er oppe i træerne! Oppe i træerne!
Dæk mig!
Vi havde ikke en chance.
- Du holder på bolden. - Jeg finder ingen ledelsesgodkendelse.
- Skriv det i rapporten. - Der mangler noget.
Hvad har du gang i? Det var historie, inden du blev født.
Ved du hvad? Det er en kendt sag, at alle tunge medaljer går til officerer.
En enkelt menig har fået en Æresmedalje i flyvevåbenets historie.
Blev godkendelsen tryllet væk?
- Du skal ikke gå ind i det der. - Hvorfor ikke?
At konfrontere flyvevåbenets medaljeudvalg vinder du intet ved.
Jeg går i bad. Det der tæller ikke.
- Hej, ping. Hvor har du været? - Jeg sparer kræfter, det er sejt.
- Hvad kan jeg hjælpe dig med? - Kender du general John A Hackmeyer?
En af hærens alfahanner i Saigon under krigen.
Han godkendte Æresmedaljen til jeres division. Kan du spore ham?
Han er sikkert gødning nu. Det er jo dig, der har ministeriets beføjelser.
- Ministeriet skal måske ikke vide noget. - Vent et øjeblik.
- Ikke? - Der kræves en ledelsesgodkendelse.
- Den ligger ikke i journalen. - Hvad er det, du spørger om?
Jeg spørger, om det, vi leder efter, måske ikke er forsvundet.
Hvad pokker laver du?
- Jeg gør mit arbejde. Hvad mener du? - Det er usædvanligt i dag.
- Har du fået en samvittighed? - Slet ikke. Det er spild af energi.
- Jeg vil forhøre mig. - Okay.
- Far! - Hej, mester.
Vi har besøg.
- Hej. - Langt at køre i en skolebus.
Jeg har ingen bil. Jeg får lov til at køre hjem i den.
- Hvem vil bygge en borg? - Mig!
- Tak for kaffe. - Selv tak.
Du fik mig til at spekulere, da du kom på besøg.
Jeg begyndte at drømme igen.
- Jeg kan ikke sove. - Det er sikkert normalt.
Sid ned.
Jeg...
Da jeg forlod hospitalet i Saigon, ville jeg have uniform på for mors skyld -
- selv om de måtte bære mig fra flyet.
Hun græd, da hun så mig med Purpurhjertet.
Så lå jeg på militærhospitalet i månedsvis. Jeg så ikke uniformen igen.
Hun pakkede alt fra krigen i min taske, som om det aldrig var sket.
Og jeg var nok ligeglad, for den har stået oppe på loftet lige siden.
Min datter er psykolog.
Hun mente, at det ville være godt for mig at pakke den ud.
Det hele lå der.
Lugten af krig hang stadig i tøjet.
Og...
Pits bad mig tage det og give det til hende.
Han reddede mit liv og bad mig om en lille ting, men jeg gjorde det ikke.
Jeg kunne ikke.
Du ved, hvad det betyder.
1954. Det sneede hele natten. Sikke en smuk jul.
Bill fik en slæde. Den står stadig ude i garagen.
- Stod I hinanden nær? - Ja, men jeg var handelsrejsende.
Jeg gik glip af mange ting.
Ja.
- Står du din far nær? - Jeg mødte ham faktisk aldrig.
Hvorfor lod du ham køre? Hvorfor stoppede du ham ikke?
Man kan ikke lære sine børn værdier -
- og så trække dem tilbage, fordi man er bange for, hvad man kan miste.
Det virker som en meget høj pris.
Hvis ikke min søn, hvis så?
Min nabos? Min søsters? Din?
Bill hædrede os alle ved at være i tjeneste.
Det er ikke nogen lille ting.
- Jeg mente intet ondt. - Jeg tog det ikke ilde op.
1965 landede de første jordtropper i Da Nang.
Jeg så det i tv hele tiden. Nogle uger senere blev USA's ambassade bombet.
Amerikanere på hans alder begyndte at dø. Drenge fra vores egen by.
Det berørte ham. Han kom hen til mig en aften, og jeg vidste, hvad han ville.
Der gik et stød gennem hele kroppen. Men han var god mod mig.
Han bad aldrig om min tilladelse.
Han vidste sikkert, hvad det ville betyde senere, hvis der skete ham noget.
Da jeg vågnede, var han allerede taget af sted.
Da jeg så ham igen, var han blevet klippet og havde fået ordrer.
Jeg har aldrig være så bange og så stolt.
Jeg kan ikke gøre for det.
Jeg savner stadig at se ham slå græs derude.
Lugten af nyslået græs på hans gummisko.
At han foldede sit tøj, selv når det var beskidt -
- for at gøre sin mor glad.
Jeg savner, hvordan han slog skoene sammen for held, når han skulle slå i baseball.
Og hvordan han altid fandt mig blandt publikum, når han kom i mål.
Der er tusinder af den slags ting.
Men mest af alt savner jeg det, jeg ikke fik set ham gøre.
- Hvad mener du? - Jeg fik ikke set ham gifte sig...
...eller forelske sig i sit eget barn.
For først da -
- ville han have forstået hvor højt hans far elskede ham.
Jeg har en søn.
Så forstår du, hvad vi mener.
Hvem er Jenny?
Jenny Rainer. Hun er så smuk. Hun boede hos os, da Bill var i krig.
Forstår du, hr. Huffman...
Vi mistede egentlig to børn den dag.
Her er hendes breve. Vi fik dem, da hun giftede sig.
Vi har ikke magtet at læse dem.
Hr. Pitsenbarger, jeg vil gøre en ting klar.
Denne proces tager ikke måneder, men år.
Scott, jeg har cancer. Jeg burde allerede være død, hvis man skal tro lægerne.
- Men han er en kæmpe, min mand. - Det gør mig ondt.
At dø er ikke sværere end at miste et barn, det lover jeg. Gør, hvad du kan.
Ja, sir.
Han sover meget dybt.
Han har intet at bekymre sig om.
Pitsenbarger havde alt.
Folk holdt meget af ham, de elskede ham virkelig.
Hvordan kunne han give slip på alting?
Han vidste, hvad han efterlod sig, og alligevel var han sikker.
- På hvad? - At...
...ingen kugler kunne forhindre ham i at være den, han var.
Jeg har aldrig været så sikker på noget.
Det har jeg.
Vi spiller døde, okay? Hvad der end sker, rør jer ikke. Ånd ikke. Læg dig øverst.
Vi har kontakt overalt. Det er en hel bataljon.
- Vi må gøre cirklen mindre. - Takoda, Willy og Burr er stadig derude.
Ingen efterlades uden for området.
Tag den.
Hallo?
Hvad du end vil, så er det i orden.
- Er der nogen i live? - Ja.
- Jeg kan ikke trække vejret! - I er slemt tilredt.
- Få mig væk herfra. - Hjælp mig med løjtnanten, okay?
- I må hjælpe Willy. - Willy er borte. Er du med mig?
Se på mig. Er du med? Godt. Kom, op med dig. Tag en skulder.
En, to, tre.
Kom så.
Denne vej!
- Det er Takoda! Skyd ikke! - Vi lægger ham der. Sådan.
Forsigtig.
Forbind det, okay?
Ikke for stramt, kun venøst tryk.
Okay. Sådan. Okay.
Bare et par minutter, okay?
Du klarer det rigtig godt.
Okay. En, to, tre.
Hold i den. Den må ikke bevæge sig.
- Hvorfor er du her? - Fordi du er her.
Sagde han ingenting?
Han siger aldrig noget.
Du, der er nogen, som synes om dig.
FBI undersøger din egnethed som assisterende juridisk chef.
- Hvad sagde du? - At du er en løgnagtig skørtejæger.
De bekræftede, at det var ansættelseskravene.
- Hvad med Æresmedaljen? - Jeg giver det til en anden.
Det er klart, at nogen ville hugge dig.
- Senator Holt sælger vist sine memoirer. - Læs dem. Du kan lære noget.
- Har du skrevet noget af det? - Hvert andet ord.
Fint, Carl. Det er første gang, du taler sandt.
Hvad er der galt? Vil du ikke have det bedste civile job i Pentagon?
Det får gang i din karriere, og desuden kan du arbejde med budgettet igen.
- Jeg skal gøre rapporten færdig. - Er det din spøg? Se på mig.
Du er et rovdyr, en kødæder.
Det har ført dig meget langt på kort tid, så bliv ikke sentimental nu.
- Vil du færdiggøre undersøgelsen? - Ja, selvfølgelig.
Jeg sender en praktikant, som kan overtage.
Tillykke.
Jeg burde klare det bedre anden gang.
- Du kan jo læse brugsanvisningen. - Det ville være snyd.
- Stanton har ledt efter dig. - Han fandt mig.
Jeg er i spil til jobbet som assisterende juridisk chef.
- Hvad med Dave Croft? - Han er ude.
- Det er jo godt. - Karrieren blomstrer. Udsigt over floden.
- Hvis udsigten følger med... - Det er der vel intet galt i?
Hvad så med Æresmedaljen?
Pitsenbarger-parret er i byen. Frank skal have taget nogle prøver.
- Hvad fejler han? - Ewings sarkom.
Gud...
De er her i Thanksgiving-weekenden. Når de ser situationen med Luke og dig...
- Brug ikke os som undskyldning. - Det er ikke vores liv, men fakta.
Stan sørger for, at nogen overtager mit arbejde.
Okay.
- Vi var Michigan-fans, før vi flyttede. - Det er sport, når Wolverines spiller.
- Tager I stadig til kampene? - Gud nej, ikke siden 1965.
- Det gør mig ondt. - At tale om Bill er vores store glæde.
At holde ham i live gør os stærke, holder vores sorg i skak -
- og lader os leve lykkeligt.
- Er det et spil? - Det er maskinen, som giver mig medicin.
- Nu sker det om et par minutter. - Kan jeg hjælpe med noget?
- Luke, vis Alice og Frank dit værelse. - Tak, Luke.
- Hvad synes du, jeg skal gøre? - Vær ærlig.
Med kalkunen, mener jeg.
WILLIAM H PITSENBARGER NÆGTET ÆRESMEDALJE
NYE VIDNER, MINISTERIETS RAPPORT, LEDELSESGODKENDELSE
Scott, må jeg bede bordbønnen?
Ja, naturligvis.
Hellige fader.
Velsign denne mad, så den gøder denne voksende familie -
- og vores venskab.
Ær denne unge mand, som hengivent sikrer -
- at de faldnes opofrelser -
- hverken var forgæves eller nogensinde bliver glemt.
Amen.
Hvordan går det?
- Hvad laver du her? - Jeg ringede til din kone. Rar kvinde.
- Hun fortalte, hvor du var. - Sid ned.
Kaffe?
Har du opsporet mig for at give mig den?
Man forstår aldrig helt, hvad amerikansk artilleri kan udrette -
- før det rammer ens egne.
- Hvad taler du om? - Den første granat dræbte mindst tre.
Hvem ved, hvor mange sårede de havde dræbt, hvis ikke Viet Cong kom først.
Giver man dem de rette koordinater, kan de sende en 105-mm-granat ned i en tønde.
Jeg tog fejl af afstandskorrigeringen og vi blev ramt af vores egen ild.
- Hvad mener du? - Det var blåt mod blåt.
Dræbt af vores egne, helt enkelt.
Charlie 3 har ordre til at give ild! Skift fra Queensland -
- retning 310, afstand 300 meter. Vi justerer.
Nedslag! Juster 100 meter til venstre! Hvad fanden var det?
Ammunition! Jeg mangler ammunition!
Charlie 3 har ordre til at skyde! Mindsk 100! Skyd! Egne tropper tæt på!
Egne tropper tæt på!
Ryk frem!
Sygepasser! Sygepasser!
Så når Tulley siger, at jeg startede det hele, så mener han det.
Sandheden er, at jeg dræbte mine egne folk.
Havde jeg angivet de rette cifre, var Pitsenbarger aldrig blevet tilkaldt.
Var aldrig blevet firet ned eller havde reddet mit liv.
Så havde han siddet ved floden med sine børnebørn, og det ville være fint med mig.
I stedet er han død -
- og jeg fik den skide Sølvstjerne. For hvad? At jeg overlevede?
År ud og år ind sidder jeg og tænker på 20 sekunder -
- for 32 år siden, som jeg ved Gud ønsker, at jeg kunne tage tilbage.
At overleve er ingen forbrydelse.
Nej, det er det ikke. Det er en livstidsdom.
At sikre den medalje til Pits, hans familie og de mænd, jeg mistede -
- kan blive det eneste anstændige, jeg får ud af den krig.
Så du kan jo tage tilbage til Washington og sørge for det, ikke?
- Far? - Hej.
- Jeg er tørstig. - Så får du noget at drikke.
Far, er det de soldater, du hjælper?
Ja, det er det.
Synes du, at jeg skal blive soldat?
- Hej, hvad sker der? - Hej.
- Han er bare tørstig. - Jaså. Så finder vi noget vand.
- Er alt i orden? - Ja, vi ses om lidt.
Nu finder vi noget vand til dig.
Jeg havnede i Vietnam i en interessant periode, derfor skrev jeg bogen.
Først var jeg operativ chef for 1. infanteri.
Det Store Røde 1-tal.
Vi blev sat ind nordvest for Saigon, i et vigtigt område tæt på hovedstaden.
Hallo?
- Hej. Hvor er han, må jeg tale med ham? - Rolig.
Okay.
- Hej, Frank. NSF vil besøge dig. - Hr. Huffman.
- Hvordan går det, Frank? - Bedre, når du er her.
- Tak, fordi du kom. - Selvfølgelig.
Han ringede til mig.
Og her er jeg.
- Er han døende? - Det er vi alle sammen, min dreng.
Jeg tror, han venter på, at du får styr på det her.
Hvorfor er du indblandet i det?
Hvad får du ud af det? Han reddede ikke dit liv.
Ikke?
- Synes du, at du skylder ham det? - Absolut.
Du spurgte, om jeg har en dagsorden. Det er de to deroppe.
Hvad så med dig?
Vi havde allerede patruljeret i to uger -
- men da vi mødte nordvietnameserne, måtte vi gøre vores pligt.
- Hvilken pligt? - Vi var madding, broder. Levende agn.
Vi lokkede dem dertil.
Alpha og Bravo flankerede, og vi knuste dem.
Spørg Chauncey Kepper, han skrev operationsrapporten.
Han er Sydøstasiens vise mand. Vi har alle sammen besøgt ham.
Hvis nogen ved, hvor ligene ligger begravet, så er det Kepper.
Jeg har fundet et interview fra den 2. maj 1966 -
- med hr. Kurtz. Den emigrerede sergent Chauncey Kepper.
- Han skrev operationsrapporten. - Hvorfor har man ikke talt med ham?
Det siges, at der er smukt i Sydøstasien.
PHUOC TUY GUMMIPLANTAGE
- Den vej! Derovre! - Okay.
Hej!
- Beder De, hr. Huffman? - Faktisk ikke.
Det gjorde jeg heller ikke. Den dag bad jeg om et mirakel.
Jeg fik et, han hed Pits.
Og du skal hjem, ikke? Skal du hjem?
Du får et stort ar efter sommeren. Det vil imponere hende.
N får du noget smertestillende.
Okay, hold ud. Sådan, makker.
Sådan. Nu kører vi.
Okay, kom så!
Kom nu! Pits, kom nu!
Operationsrapporten, som du skrev om slaget.
- Meget af den mangler. - Alt, jeg skrev, blev sendt til Saigon.
Jeg har talt med mange i Charlie-kompagniet.
Ingen ved vist, hvem der kom på Operation Abilene.
Kompagniets øverstbefalende, "Gale" Matty Holt.
- Madison Holt? - Oberst. En ping i Washington nu.
Ja, senator Holt.
Han kan blive forsvarsminister.
Han var en god leder. Det var en meget dårlig dag.
- Hvorfor besøger veteranerne dig her? - Det angår ikke mig.
- Hvad laver du her? - Jeg lever, elsker og lytter.
- Så du lytter til veteranerne? - Ja, jeg omskriver deres historie.
Jeg hjælper dem til at forandre deres perspektiv.
Man kan skabe nye, lykkelige minder selv på et sorgens sted.
Det handler om valg.
Mange, der kommer hertil...
Folk tror, at krigen er den, de er, men den er det, der skete for dem.
Det er vidunderligt at gennemgå tingene med dem.
Du, jeg vil vise dig noget.
Det er utroligt.
Jeg har aldrig taget nogen med, som ikke har følt sig lykkelig her.
- Har du lavet alt det her? - Ja.
Ved du, hvor vi er?
Nej.
Det var her, han kom ned. Pits.
Jeg troede, at jeg havde set en engel.
Der stod han, lige foran mig. Der stod han, ren og nypresset. Flyvevåbenet.
Det her er Abilene. Lige her, under dine fødder.
Nu er det Avalon. Avalon.
Avalon.
Hvordan er det muligt? At de to ting findes på samme sted?
Bliv stående et øjeblik og træk vejret.
Bare giv slip.
Veteranerne bærer noget for os alle.
De tager krigens skam og fornægtelse.
Vrede.
De kommer bare hertil, for at nogen skal lytte til dem.
Derfor er medaljer så vigtige. De fører os sammen.
De fortæller historier.
Jeg er kun et vidne. Du er også.
Vietnameserne elsker deres lygter. De symboliserer at give slip.
Hvis der er noget, du vil efterlade her -
- noget, du tog med hertil, som du ikke vil have med tilbage...
...så bare giv slip.
De kommer!
- Jeg har infanteriet! - Bed dem skyde mod os!
Charlie 6 behøver støtteild!
- Indkald dem nu! - Charlie 6 behøver støtteild!
QT633.
Fandens!
Charlie 6 behøver støtteild, QT633!
De er overalt!
- Hold det trykket ned. - Der er stadig nogen derude!
Gør mig en tjeneste. Nogen skal have det her.
- Nej. - Kom nu. Det er et brev.
- Jeg holder det, til du kommer tilbage. - Okay.
- Hvad laver du? - Du har gjort nok. Lig stille.
Pits kom ned og evakuerede sårede.
Han kæmpede og døde side om side med mænd, han ikke kendte.
Beder De, hr. Huffman? Den dag bad jeg. Jeg bad om et mirakel.
Jeg havde aldrig set nogen dø før.
Den lille ting sugede al kampglød ud af mig. Forstår De det, sir?
Helvedes ild faldt ned over os.
Men intet så ud til at kunne skade ham.
Han var der for at redde liv, og det gjorde han også.
Hvem ved, hvor mange der er i live i dag på grund af det, han gjorde?
Da han ikke kom tilbage -
- føltes det, som om det bedste i mig døde sammen med ham.
Jeg tænker stadig på det.
Var der nogen, der fortjente at komme derfra i live, så var det ham.
Føl dig som hjemme. Jeg kan få dig anholdt.
Senator Madison Holt, tidligere oberst.
1. infanteridivision.
Senatorens fremragende militære karriere er alment kendt og ubestridt.
- Jeg købte bogen. - Læste du den eller så du kun billederne?
Han planlagde Operation Abilene.
Skulle Holt have beordret et nordvietnamesisk baghold?
Det ville gavne dig at skjule det.
Derfor satte du mig på sagen. Du vidste, at jeg ville droppe den.
Han kan blive forsvarsminister eller præsident.
Du har haft ledelsesgodkendelsen hele tiden.
- Jeg tager den. - Har nogen sat sig op mod dig?
Rører du det her, pudser jeg dem på dig.
Du får aldrig et nyt lån, pas eller medlemskab af Sam's Club.
Og slet ingen politiske opgaver.
Men jeg er ikke urolig.
Det er ikke din natur at spytte på folk, der kan hjælpe dig.
- Hvad er så min natur? - At klatre opad og udvide genpoolen.
Jeg vil sætte pris på, at du efterlader stedet, som du fandt det.
Glem ikke, at vi skal spille squash på onsdag.
Jenny, nogle gange er det svært at forstå, hvorfor vi blev sendt hertil -
- eller forklare, hvad der sker.
Jeg må skynde mig, for vi skal hente folk i Xa Cam My, 30 km herfra.
Jenny, det eneste ved døden, som skræmmer mig, er at drømmen om dig ikke opfyldes.
Døden er mørk, stille og uendelig som nætterne i junglen.
Nogle gange tror jeg, at det er det her, jeg vil vågne fra.
Tryg og varm i din seng, mens morgenlyset strømmer ind.
Men hvis denne torden er det virkelige, og brevet når dig i stedet for mig -
- skal du vide, at jeg aldrig er langt væk.
Tag dig af mor og især far, for han vil tage det hårdest af alle.
Sig, at jeg er ked af det, jeg har udsat dem for.
At jeg er sikker på mit formål og de ord, vi alle tror på.
På de ting, vi gør, for at andre skal overleve. Bill.
Du har flotte meritter, og ministeren har givet dig en fin anbefaling.
Tak, sir.
Hvorfor tror du, at stillingen passer dig?
Jeg har kontakter og er ambitiøs og overbevisende.
Jeg er ikke bange for at få fjender og vil have jobbet mere end nogen anden.
- Sådan havde jeg sagt for en måned siden. - Okay?
Og i dag?
I dag er jeg bare ikke tilgængelig.
- Flyvevåbenet? - Ja.
Jeg er ked af det med din makker.
Jeg er meget ked af det.
Hele tiden, da jeg vaskede ham...
Hans fødder og hænder.
...så følte jeg intet. Ingenting.
Da vidste jeg, at jeg havde været der for længe.
Jeg sendte ham hjem, afsluttede tjenesten og vendte tilbage til livet.
- Gjorde du det? - Hvad?
- Vendte tilbage til livet. - Jeg står jo her.
Du... Da jeg var fem år -
- så jeg min far pakke sine ting i bilen og forlade mor og mig.
Jeg var meget bange. Det gjorde meget ondt.
Jeg løb ud i indkørslen og...
Jeg stak hånden i bilen, da han smækkede døren i.
Jeg tænkte, at hvis han så, at jeg var kommet til skade -
- så ville han køre mig på hospitalet og blive og tage sig af mig.
Men han kørte bare sin vej.
Jeg løb efter hans bil ned ad gaden med en knust hånd.
Indtil min mor fik fat i mig.
- Du var mærket. - Ligesom dig.
- Hvad skete der med dig 11. april 1966? - Min ven døde.
- Og hvad skete der med dig? - Det har jeg jo sagt.
- Det er i orden. - Nej. Intet er i orden.
Bare sig det. Sig, hvad der skete.
Han døde. Han blev dræbt. Han blev skudt i hovedet.
- Sådan er det i krig. - Hvor længe vil du straffe dig selv?
- Straffe mig selv? - Hvad var det, du gjorde?
- Fortæl mig, hvad du gjorde. - Stop nu. Hold op!
- Bare sig det. - Sig hvad?
Han vidste, at det var farligt. Jeg sagde, han skulle være forsigtig.
- Og hvad? - Nej, jeg vil ikke gøre det her.
Jeg gør det ikke! Jeg sagde, at han skulle komme op igen!
Jeg sagde, han skulle hægte sig fast igen. Hvorfor kom han ikke op i helikopteren?
- Han kunne ikke. De havde brug for ham. - Jaså? Gå ad helvede til! Og...
For pokker!
- Det må gøre ondt at være vred på ham. - Ja.
- Hvad mere skete der med dig, Tom? - Jeg blev i helikopteren.
Jeg gik ikke ned.
Jeg var lettet. Jeg blev i sikkerhed.
Gud, da jeg fandt ham, blev jeg...
Jeg blev glad.
Glad for at det ikke var mig. Jeg ville ikke være død, jeg levede.
Det føltes godt.
- Så du følte noget? - Ja, jeg var flov!
Du er ikke fej, Tom.
Du er en helt.
Håndter det.
Lad mig bære det lidt. Kom.
- Vil du vide, hvad jeg vil? - Ja, det vil jeg.
Jeg vil have nåde og fred.
Jeg vil have, at mit land hædrer min broder foran hans forældre.
Jeg ønsker, at min ven, din ven...
Jeg ønsker, at hans far skal forlade dette sted i fred.
- Ønsker De andet, hr. senator? - Sæt det på mit nummer.
Mine herrer.
- Oberst. - Kender jeg Dem?
Master Sergeant Thomas Tulley, 38. redningseskadrille under Abilene.
- De får kontakte senatoren på rette måde. - Slap af, Carl. Jeg taler med dem.
Sir, her er et PM fra 1966 mellem Dem og general Hackmeyer -
- hvor De nedgraderer Pitsenbargers Æresmedalje til flyvevåbenets kors.
Vil I lige have os undskyldt?
Sid ned.
Vi har mulighed for at opgradere korset til Æresmedaljen.
For at slippe for alt bøvlet skal vi bruge vi en sponsor i kongressen.
Hr. Stanton mener ikke, at De vil forbindes med Abilene i et valgår.
- Du aner ikke, hvad du sætter i gang. - Jo, det tror jeg.
Har nogen sat sig op mod dig?
Rører du det her, pudser jeg dem på dig.
Information blev fjernet fra originalen -
- for at forhindre, at kongressen undersøgte sagen igen.
Vi har fundet disse dokumenter.
Senator, meddelelsen er kun et svar på oberstens ansøgning om en Æresmedalje.
- Flyvevåbenets kors blev uddelt i stedet. - Det kan fortolkes anderledes.
De behøver ikke svare på det her.
Hvis De sendte det videre opad, hvorfor fik han den så ikke?
Jeg ved det ærligt talt ikke. Det forsvandt måske i bureaukratiet.
Ledelsen i Vietnam ønskede måske ikke opmærksomhed om et blodigt slag.
Eller måske kæmpede jeg ikke hårdt nok for at han skulle få, hvad han fortjente.
Senator, Deres modstandere vil udnytte den skyld, De påtager Dem.
Deres militære dømmekraft vil blive bedømt. og De bliver undersøgt.
Han har ret. Det er muligt.
Det, der skete under Operation Abilene -
- var en af mit livs mørkeste dage.
De er såret, løjtnant. Hvorfor er De stadig her?
Jeg bliver her, til I har alle mine sårede.
Hvad er der sket her?
I sendte os ind i et baghold uden at vide, hvordan vi kom ud. Det skete.
Kan nogen forklare det her for mig?
Fortæl!
Jeg tror, vi alle døde lidt den dag.
Der blev begået fejl, og det her var nok en af dem.
Vi besøgte general Hackmeyer, som bekræfter Deres fortælling.
Senator, det er mit job at beskytte Dem. Mod alt.
Som regel bliver vi bedømt ud fra vores handlinger.
Men det er det, vi ikke gør, der hjemsøger os.
Nu gør vi sådan her. Vi tager chancen og satser på sandheden.
Uanset hvor usædvanligt eller ubehageligt det er.
Hr. formand, jeg henviser til S-2549, side 44.
Paragraf fem, regler for militært personale. "Andre anliggender."
Tillægget tillader tildeling af en Æresmedalje til William H Pitsenbarger -
- for særlig tapperhed i kamp i Vietnam under Operation Abeline.
- Hr. formand, et ordensspørgsmål. - Senatoren fra North Carolina.
Udvalgets regler forbyder, at sådanne dokumenter anvendes.
- Kan formanden gøre undtagelser? - Desværre.
Udvalget må desværre gå videre.
Hr. formand, det forstår jeg, men intet i loven...
- Vietnamkrigen sluttede for længe siden. - Det ved jeg, Bob. Jeg var der.
Så hold en pause. Spild ikke flere kræfter på den.
Mine herrer, vi har en protokol. Vi er nødt til at fortsætte.
Formanden giver ordet til damen fra Florida.
- Senator, hvad pokker skete der? - Senatoren stoppede os.
- Uden videre? - Jeg stoppede hans tobaksstøtte sidst.
Desværre har han højere rang, så jeg kan ikke stille noget op.
Men jeg lover at få det med næste år.
- Så er han forhåbentlig død. - Det er Pitsenbargers far også.
Han er døende, sir.
Herregud, det vidste jeg ikke. Jeg gør mig meget ondt.
Er det så slut?
Hvis du ikke har noget tobaksstøtte at lokke senatoren med.
Hvad så med mændene? Og Pits?
Holt vil få det med næste år.
Og Frank?
Jeg kan ikke kurere cancer, Tara.
Går jeg hårdere frem, ødelægger det min karriere.
Interessant.
I 12 år har jeg aldrig set dig vige tilbage for noget.
Jeg er bange.
Frygt er godt.
Frygt er et overlevelsesinstinkt. Man skal blive bange.
Brug din frygt.
Du fravælger en stor karrieremulighed for at afslutte det her.
Har du forstået, hvor generaler og præsidenter vælger medaljer frem for ære?
Fordi de ved, at folk som Pitsenbarger ikke gør, som de gør, for deres skyld.
De gør det for hinanden. Et liv for et liv.
Det er store ting.
Der er værre ting for en mand end at blive dræbt i krig.
- Som hvad? - At miste mænd. At miste et barn.
En far. At tvinges til at leve med det.
Skulle en medalje forandre det?
Jeg går offentligt ud med det her, og jeg nævner navne.
At udlevere udvalget til pressen lige inden et præsidentvalg -
- lyder lidt farligt.
Ja. Men det bliver godt tv.
- Godt klaret. - Tak.
Hr. Huffman? Jeg er Mary, producer. Vi sætter en mikrofon på dig.
Vi har delt skærm. Værterne kan høre dig, men ikke se dig.
Okay.
- Far, er du nervøs? - Ja, men ikke bange.
En usædvanlig dag. Flyvevåbenets Scott Huffman -
- beskylder senatorer og deres personale for at lege med militære udmærkelser.
Forsvarets forslag sad fast i senatet -
- da en ansat i Pentagon beskyldte...
Forslaget om at give Pitsenbarger en Æresmedalje sendes nu til præsidenten.
Præsident Clinton forventes at underskrive forslaget.
Flyveren Bill Pitsenbarger tildeles Æresmedaljen for sin tid i Vietnam.
Han gav sit land, hvad Abraham Lincoln kaldte "den sidste opofrelse".
Jeg kommer om lidt.
Hej.
- Godt at se dig. - Det føles godt at være her.
Så...
Damen i rødt bag mig.
Det er hende, brevet er adresseret til.
Bill bad mig give dig det her.
Jeg er ked af, at der gik så lang tid.
Tak.
I krigens mørke og spild -
- ser man af og til et kortvarigt, men blændende udslag -
- af personligt mod så strålende, at det er umuligt at ignorere.
Sådan var modet hos William Hart Pitsenbarger.
Han blev bevæget af pligtens, modets og opofrelsens engle til -
- for mænd, han ikke kendte, og et land, som først nu hører hans historie -
- at yde den største opofrelse af alle.
Frank, Alice.
På USA's præsidents vegne, i kongressens navn -
- for ypperlig tapperhed, enormt mod og frygtløshed -
- med risiko for eget liv, ud over pligtens rammer -
- tildeler jeg Æresmedaljen til flyver William Hart Pitsenbarger.
Det her står ikke i programmet, men hvis jeg må tage lidt mere af Deres tid.
Jeg vil nævne nogle mænd, som vil hade, at jeg gør det.
Med os i dag er nogle veteraner fra Operation Abilene.
Charlie-kompagniet fra 16. infanteri.
De bevidnede Pitsenbargers heltemod -
- og de har slidt i 32 år...
...for at opleve denne dag.
Vil I gøre os den ære at rejse jer og få anerkendelsen?
Vil flyverne fra Pits' enhed, flyredningen, også rejse sig?
Vil alle andre faldskærmsjægere fra Vietnam også rejse sig?
Hvis vi har flere veteraner her, så rejs jer venligst.
Hustruer og forældre, vil I rejse jer?
Børn og børnebørn, vil I gøre os selskab?
Andre venner og slægtninge?
Alle, der er blevet berørte af denne modtager af Æresmedaljen -
- rejse jer op.
Se jer omkring.
Det her er styrken i en mands handlinger.
Tak, min dreng.
Så du ikke glemmer os.
Tak.
- Far! - Hej, stump.
- Jeg er glad for, at vi kom med. - Ja. Hvor er din mor?
Du ser godt ud i uniform, Jimmy.
Det her er min søn Luke.
En glæde at møde dig, soldat.
Jeg ville...
Jeg ville sige tak.
- Forstår du det, sir? - Selv tak, Jimmy.
Men du behøver ikke sige "sir".
- Jo, det gør jeg. - Hvorfor?
Du fortjener det, sir.
Pas godt på dig selv. Det er en jungle derude.
- Hvad hedder du? - Luke.
I starten sagde du, at du ikke vandt noget ved det her.
Af alle, der har tjent i USA's militær, har 3.498 fået Æresmedaljen.
Kun 18 gjorde tjeneste i USA's flyvevåben.
Kun tre var menige flyvere.
En af dem var William Hart Pitsenbarger.
Den 11. april 1966, da vi tog ud på den mission -
- sagde Pits: "Kaptajn, jeg har det ikke godt denne mission".
De ventede os. De vidste, at vi ville komme. De var i huller i jorden -
- i træerne og på jorden. Da vi kom, spærrede de vejen ud.
De bad om hjælp med at hente de sårede, og Pits sagde:
"Jeg kan klare det fra jorden."
Jeg sagde: "Jeg vil ikke miste dig." Det gik hedt til -
- man hørte skudvekslinger. Men han gik ned.
Min første tanke, da han blev hejst ned fra helikopteren, var:
"Hvad fanden tænker den mand på?"
Vi var stukket af, hvis vi kunne. Pitsenbarger kunne, men gjorde det ikke.
Marty Kroah var på jorden og kaldte på mig.
Han sagde: Nogen skal vide, hvad Pits gjorde, så det bliver kendt, hvis jeg dør.
Marty var blevet ramt fem gange.
Morgenen efter hørte vi, at han var blevet dræbt...
Alle var kede af det.
For mig var det noget af det vigtigste, jeg gjorde som flyvevåbenchef.
Det burde have ordnet sig. Det var forkert mod Pitsenbarger og hans familie.
Mod de flyvere, der støttede ham.
Det er utroligt, at folk kæmpede i 30 år for at få det gjort.
De havde deres eget liv med koner, børn og børnebørn.
De brændte for det her. Det var utroligt.
Jeg følte, at jeg skyldte Pits det her.
Det var ikke kun mig, men os alle.
Det skyldte vi ham.
Bills blod er blandet med vores for altid. Han er vores broder.
Tekster: Torben Christensen